2020.07.09. 07:30
Az emberek szerint továbbra is fontos a víz megfelelő minősége
Visszavonhatatlanul kiállt az Európai Bizottság vizeink védelme mellett. Az európai édesvizek megóvását célzó Víz Keretirányelvet ugyanis nem vizsgálják felül, így nincs kiút a tagállamok számára: továbbra is végre kell hajtaniuk a jogszabályban foglalt kötelezettségeket.
Több múlik az édesvizű folyók és tavak minőségén, mint azt gondolnánk – a vízgazdálkodás fejlesztése kiemelt fontosságú
Fotó: Zsedrovits Enikő / Dunaújvárosi Hírlap
2018 őszétől 100 szervezet a WWF-fel közösen bevonta az európai – köztük a hazai – lakosságot a Víz Keretirányelv (VKI) szerepéről szóló társadalmi konzultációba, amelynek sikeressége most már megkérdőjelezhetetlen.
Miután a tagállamok jelentős része az ebben foglalt kötelezettségeket nem teljesítette időben, félő volt, hogy a jogszabály tartalmát felülvizsgálják és céljait gyengítik. Ez azt jelentette volna, hogy édesvizeink még annyi védelmet sem kaptak volna, mint eddig.
Az Európai Bizottság azonban most döntött: kimondták, hogy nincs szükség a Víz Keretirányelv megnyitására, hiszen ez a jogi keret jó lehetőségeket ad a tagállamok számára, hogy javítsák a vizek állapotát.
A környezetvédelmi biztos most közzétett nyilatkozata azt jelenti, hogy az európai uniós tagállamok elkötelezettek vizeink állapotának megőrzése és javítása mellett. Így ahelyett, hogy az országok kitérőket keresnének és haladékot kérnének, a VKI céljainak megvalósítására és végrehajtására kell törekedniük, mely régóta várt fordulatot kíván a vizeket érintő szakpolitikák terén is.
Mindennek volt előzménye is.
2018 őszén az Európai Bizottság társadalmi konzultációt kezdeményezett, így bárki kifejthette véleményét a Víz Keretirányelvről. A WWF és más civil szervezetek erre reagálva „ProtectWater” néven kampányt indítottak azért, hogy minél több állampolgár részt vegyen a konzultációban.
![](https://cdn.feol.hu/2021/09/86dxfk32ZuHCc242E9xtPmkdccSe0X9f2J_Ixo3SXlg/fill/2362/1575/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2M0ZDA3YjliZTIwNjQ0Mzc5ZDE2OGM1OTcwYTFlM2Qx.jpg)
Fotó: Zsedrovits Enikő / Dunaújvárosi Hírlap
Az eredmény nem maradt el: fél év alatt 375 000-nél több aláírás gyűlt össze Európa-szerte, vagyis az emberek jelentős része úgy gondolja, hogy meg kell óvni értékes folyóinkat, tavainkat és vizesélőhelyeinket, és meg kell állítani a vizeket érintő természetkárosító tevékenységeket. A VKI melletti elköteleződés új irányt jelent a vízgyűjtő-gazdálkodási tervek felülvizsgálatában, mely jelenleg is zajlik.
Most határozott terveket lehet készíteni a vizek helyreállítására, és elengedhetetlen a megfelelő anyagi források biztosítása is.
A WWF ebben vissza nem térő alkalmat lát, hiszen a 2021 és 2027 közötti időszak bőven elegendő számos állapotjavító intézkedés elindítására. A vízgyűjtő-gazdálkodási tervek felülvizsgálata során fel kell ismerni, hogy összetett tervezésre és megvalósításra van szükség, melyben kulcsszerepe van a mezőgazdasági területhasználatnak vagy a klímaváltozás hatásaira való felkészülésnek.
A civil szervezetek bevonására és a társadalmi egyeztetésre a folyamat elengedhetetlen kiegészítőjeként kellene tekinteni. A vízgazdálkodásban sok téren paradigmaváltás szükséges, a vízlevezetés helyett pedig a vízmegtartó megoldásokra kell fókuszálni. Ha vizeinket jó ökológiai állapotba hozzuk, és megállítjuk állapotuk további romlását, azzal a vízbiztonságot szolgáljuk, valamint a klímaváltozás okozta sérülékenységet csökkentjük.
MIT KELL TUDNI A VKI-RŐL?
A VKI (Víz Keretirányelv) egy 2000-ben létrehozott ambiciózus irányelv, egy erős uniós szabályozás, melynek célja az európai vizek védelme, továbbá a vizeink jó állapotának fenntartása, mely így összességében a társadalom jólétét segítheti. A VKI szerint a vizek jó állapotát 2027-re kell elérni, de az elmúlt 20 évben ennek érdekében nem történt elegendő intézkedés. A szakértők ezt azért sem értik, mert a legjelentősebb problémákat és veszélyeztető tényezőket már 2010-re beazonosították, és a lehetséges megoldásokat is régóta ismerik. A felszíni vizek állapotának gyengülését elsősorban a folyók szabályozása és az egykori árterek elvesztése okozta. Számos országban a gátaknak és vízerőműveknek van a leginkább romboló hatása, ezenkívül bizonyos szennyezések és a túlzott vízhasználat járnak a legnagyobb kockázattal.