2024.04.01. 19:30
Ismerjük meg Fejér településeit! – Sárkeresztes
Közeledik a 2024-es helyhatósági választás, ami aktuálissá teszi, hogy miként vélekednek emberek a saját településükről, kicsit jobban megismerjük környezetünket. Ezért június 9-ig minden nap bemutatunk egy vármegyei települést. A főút és a megyeszékhely miatt népszerű a település, sokan választják otthonul, de az igazi varázsa mégsem a földrajzi elhelyezkedésében rejlik, hanem az aktív, összetartó, a megújulásra mindig képes közösségben.
A közel háromszáz fős református gyülekezet számára a templom a központ
Fotó: Elekes Gergő/Feol.hu
Sárkeresztesről készült videónkat ITT tekinthetik meg!
Győr vagy éppen Székesfehérvár felé vágtatnak az autók, zúgnak a kamionok, egymást előzve, kerülve, türelmetlenül. Szinte nem is lehet bekapcsolódni ebbe a sűrű véráramba, és talán nem is érdemes. Az arra járó vándor azt gondolja, egy újabb apró falu az út mellett, a maga négy utcájával, ami azért felkapott, mert közel a város és kiváló a buszközlekedés, ám érdemes hallgatni Kónya Istvánra, aki azt írja: Állj meg, vándor, a falu szélén,/ Az útelágazásnál, a keresztnél,/ Mondj egy imát, és pihenj meg,/ Hallgasd a templom harangját!, ugyanis az megláthatja a település másik arcát is.
Elhagyva a 81-es főutat, halkul az örök moraj, és egyre zöldebb minden. Az Öt Érzék Park levendulái között egyszerre lehet kikapcsolódni, tanulni vagy éppen szerelmesnek lenni. A felújított középületek ablakaiban és előterében muskátli piroslik a zöld cserjék felett. A virágokkal teli udvarok kerítése és az embermagasságú kannavirágok állnak sorfalat azoknak, akik a járdán haladva ismerkednek a faluval. A hatalmas zöld levelek és a vérpiros szirmok egyenesen a település egyik vagy talán a legnagyobb büszkeségéhez vezetik az arra járót.
![](https://cdn.feol.hu/2021/11/G_uEv1fXkMEnjLtybD0LQpLLMAwoaYEv3awR6OsJajs/fill/2560/1707/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzM2MzY1ODljOGY2MDRlYWY5OTNlZTc0YjM2NDQxZDQ0.jpg)
Fotó: Elekes Gergő/Feol.hu
A hívők százai által ma is látogatott református templom 1715-ben épült, két harangot rejtő tornyát 1790-ben építették hozzá. Csupán húsz év telt el, és az 1810. évi földrengés lerombolta a felekezet központját. Ám a keresztesiek régóta arról híresek, hogy hagyományaikat és értékeiket őrzik, óvják, és ha elpusztulni látszik, hát újra felépítik. Ez történt a református templommal is, amit később bővítettek, majd parókiát is kialakítottak mellette.
![](https://cdn.feol.hu/2021/11/wWzWeoFF4n5szkePpwebOSnb5qtq5DZ81nGGhsZgomM/fill/2560/1440/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2FlMzUxYWZiOTRkNjQ4NDc5NjA1OGU2ZGI5ZjFmMDU5.jpg)
Fotó: Elekes Gergő/Feol.hu
Ősidők óta lakott, a mai székesfehérvári, régebben a sármelléki járáshoz tartozó terület, melyet még Eufrozina királyné adományozott a johannitáknak, vagyis a keresztes lovagoknak 1193 körül. Így változott a település neve a korábban használatos Borzról Sárkeresztesre. Az évszázadok mentek, a törökök jöttek, és minden elpusztult, de a hely szelleme nem engedte veszni Keresztest.
Új birtokosokhoz került, és újraindult az élet, ismét összekovácsolódott a közösség. Aztán a történelem kereke újra meg újra megpróbálta eltiporni a falut, és ez különösen igaz a második világháborúra. Az áldozatok nevei több márványtáblát is megtöltenek az emlékművön, de azt is túlélte az egységből erőt merítő közösség, mely azóta él és virágzik.
A felsoroltak mellett elhaladva a községházához érünk. Az épületet, az előtte haladó utca forgalmát, valamint a „Körösztösi lakodalom” lányosházaként is ismert helytörténeti múzeumot nemcsak az egymást jól ismerő lakosok őrzik, hanem a kardot csőrében szorító, kitárt szárnyú turul is. Aztán még pár perc séta, és meglátjuk a Sárkeresztes vége táblát, de ha eddig el is jutott a vándor, még csak a felszínt kaparta meg bakancsa és fokosa. Maga a falu csak itt kezdődik. Felfelé haladva távoli nesszé foszlik a főút zaja és csodás panorámává a szemközt sötétlő Bakony. A Móri-árok csendesedő szele a Keresztesesen született Csomasz Tóth Kálmán zenetörténész, himnológus dallamait fújja, mintegy fülnek kedves illusztrációt szolgáltatva a másik híres szülött, Bársony István vadásztörténeteihez.
![](https://cdn.feol.hu/2021/11/l-IyCKEUnTBBZKAGjAUmlCd1FhGtClN3vqDaIO23lBk/fill/2560/1707/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2I4ZTA0OWU4Y2ExNTQwMzFhYzc4NDUzY2E0ODQ2YTVi.jpg)
Fotó: Elekes Gergő/Feol.hu
A pünkösdkor legszebb Újhegyen pincék és szőlők sora kanyarog éppúgy, ahogy a közeli temető melletti út. A Borbálán is őrzi még az emlékeket pár régi fal és néhány szőlőtőke. A focipályán és a faluközpontban álló művelődési házban mindig van élet. Számtalan vonzó helyet talál az utazó és az ott lakó a községben, de egyik sem ér fel a Parkerdővel. Oda már nem vezet aszfaltcsík és remélhetőleg sosem fog. Gyalog kell indulni, kitárt lélekkel, mélyen beszívva a levegőt a kilátó magasában, és ha továbbmegyünk, csak csendesen, tisztelettel tegyük, mert az ott rejtőző világháborús lövészárkok és az azokat övező termőföldek mélyén dicső honvédek történetei keverednek az esti szélbe.
Az én kedves kis falum: Sárkeresztes képekben
A régi és az új lakók is ragaszkodnak a faluhoz
Megkérdeztünk három lakost, hogy mi is az, ami ide hívta, illetve ami itt tartja őket?
Nemrég költözött keresztesre Télessy Zsanett Edit, de máris teljesen beilleszkedett a faluba. A fiatal anyuka így vall a faluval kapcsolatos érzéseiről: – Ez egy nagyon családias, kis falu, ahol összetartó, szuper kis közösség él, vagyis tökéletes hely arra, hogy a gyerekeinket itt neveljük fel. Nagyon szeretünk itt élni, ezért egyáltalán nem bántuk meg, hogy itt telepedtünk le.
![](https://cdn.feol.hu/2021/11/2lqeewVX3i0uwQ-NtY4tosOxrmNydfD5B3W5F6pvOuQ/fill/1707/2560/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzcxNzk3NDRjOGVlYzQzOGM5YmYzZjY4MmI1ZmQ3OGVi.jpg)
Fotó: Elekes Gergő/Feol.hu
Tősgyökeres helyi lakos Sárempek Lászlóné, aki mindenben segíti a települést a hasonlóan aktív és lokálpatrióta férjével együtt. Zsuzsa néni azt mondta: – Hogy Radnóti szavaival éljek, nem tudom, másnak mit jelent, nekem szülőhazám. Itt éltek a szüleim és nagyszüleim is. De nem csak a régi dolgok miatt ragaszkodom ehhez a településhez. Az itt működő civil szervezetek, az általuk szervezett rendezvények élővé teszik a települést.
![](https://cdn.feol.hu/2021/11/J3_W1cyOZT3_dNVeFqtYp_kPQFimz3eCgnS2EBSssfA/fill/1707/2560/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2NkOWQzOWMxZjFhNTRhYTc4MzM0OGJjOWIyNGFlNjI4.jpg)
Fotó: Elekes Gergő/Feol.hu
Tihanyi Zsolt a mai aktív fiatalok életét éli, és bár még előtte az élet, de nem rohan innen sehova. A helybéli ifjúság képviselője azt mondta: – Én itt nőttem fel, és ide jártam iskolába. Itt adatott meg nekem, hogy táncolhatok a szüreti felvonulásokon, hogy hosszú sétákat tehetek a Parkerdőben, és nem utolsó sorban valamennyi gyermekkori barátomat itt szereztem. Mindig jó volt itt élni, és úgy gondolom, sokáig itt is maradok, mert ez az én kis otthonom.
![](https://cdn.feol.hu/2021/11/dq-eIm-AZxG00Hpal2DoBdsyO8y7yIj39mTT39-x_30/fill/1707/2560/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzIxMWQxZjYwM2ZlMzRjOTE4YjNmYWQxOTRmNWYxY2Qz.jpg)
Fotó: Elekes Gergő/Feol.hu