2019.09.06. 13:45
Magyar hadifoglyok száz év múltán, szívközelben
A kiállítóteremben tapintható volt a megilletődöttség, az érzelmek áradása. Szelíd őszön, száz évvel az első világháború és Trianon traumája után sem vagyunk érintetlenek, valami ilyesmi dobbant bele a közönség szívébe.
Bal oldalon Margittai Gábor író, újságíró, kutató, a jobb oldalon a virágcsokorral felesége és alkotótársa, Major Anita. Az idős nyugalmazott óvónő, Nagy Jánosné nagyapja háborús naplójegyzeteit adta át a szerzőknek, sok érzelmet mozgatott meg a kiállítás Fotó: Nagy Norbert / Fejér Megyei Hírlap
A Bicskei Kultúrkúria épülete nagyon szép, méltó helyszín, mert ez sem mindegy. Igen, a méltóság a legjobban ideillő szó… A folyamatosan mozgó, zizegő, internetvillogásoktól, filmképektől nyüzsgő kommunikációs térben a mozdulatlan fotográfiákkal, térképekkel, néma tárgyakkal s feliratokkal megtöltött tárlat pedig ütős, szívbe markoló, csöppet sem statikus.
![](https://cdn.feol.hu/2021/09/y-5GwLCBa2cu6UutxKf6m3Qw5YYmkzCLlyJ4ykxWguo/fill/1470/979/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2ZkZGE1YzM1ZGU5YzRhM2I5YmEyMWJiYjYwM2FmZjBj.jpg)
Fotó: Nagy Norbert / Fejér Megyei Hírlap
A Margittai Gábor, Major Anita házaspár és alkotópáros látványos kiállítást rakott össze egy alig kutatott témában: az első világháborúban hadifogságba esett magyar katonák nyomába eredtek, s misszióként adják tovább kutatásaik dokumentumait. Nyilván töredékét a fellelt rengeteg naplónak, levélnek, fotográfiának, levéltári iratoknak, tábori levelezőlapnak, s a többedik kézből való visszaemlékezésnek, mert már hosszú idő telt el az események óta.
![](https://cdn.feol.hu/2021/09/_RcunIBZB5LoebZRnMkyiZK8__WAbSAqwA8gAo7LyxU/fill/2000/1336/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzA2YWZmN2U5MjJkODRjZDJhZTM4NTkxYTdmZTAyMDgx.jpg)
Fotó: Ivanics Imre
Nincs élő átélő emlékező. Vagy mégsem olyan hosszú? Emlékszik még valaki legalább áttételesen a vesztes háború feledésre ítélt szereplőire? Az apákra, fiakra, fivérekre, szerelmekre? Az elesett katonákra? A hadifogság poklait megjárt és megmenekedett hazatérőire?
![](https://cdn.feol.hu/2021/09/l4dQ_-sx-0KcBCHUUZs_1IG8TngOeTuJWpmtMGE3pXY/fill/6720/4480/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzA5ZjliY2U3NDNlNjQyODRiZmNhOTM5M2NiNGJhZDY1.jpg)
Fotó: Nagy Norbert / Fejér Megyei Hírlap
Margittai Gábort már egyetemistaként megérintette a korszak és a téma, aztán felesége alkotótársként éppoly érzelmi elkötelezettséggel szegődött mellé, s többé nem „téma” csupán számukra az időszak. Újságírók, bölcsészek, történészek és közírók ők, dokumentumfilmeket készítenek, mellőzve a military divat kliséit. A hadifoglyok históriája mellett kutatják a határainkon kívül rekedt magyarok történetét, jelenét és múltját, felkeresik az elhagyott vagy a kevés megmentett nemesi kastélyokat Erdélyben és a Felvidéken, s írnak, fotóznak, filmeznek. Újságcikkeket, könyveket, dokumentumfilmeket – izgalmasan, közérthetően, vállalhatóan olvasmányosan és szívbemarkolóan. A bicskei vándorkiállítás egy ötállomásos Kárpát-medencei bemutató első színhelye volt, s remélhetőleg nem hatásvadász mondat itt és most, hogy a város szívében álló első háborús emlékművön igen hosszú az elesettek névsora. Melyik régi bicskei család nem érintett? S melyik család nem az a Kárpát-medencében?
Kiállítás nyílt Hadifogoly magyarok a nagy háborúban címmel
Profik Margittaiék, s profikként tálalják az előbb említett mozdulatlanságban a mégis oly dinamikus módon informáló kiállításukat – hitelesen és látványosan. A kicsi barna fotográfiákat embernagyságúra nagyíttatták fel, a katonaportrék átélhetőséget kínálnak a mai szemlélőnek. Az ifjú vitéz egyenruhája kopott, viseltes állapotában is büszkén hordott. Közülük többen abban haltak hősi halált, s legalább ezt a hősit ne tagadhassa meg tőlük senki… Ritkán látott képek a hadifogolytáborok életéből, talán egy-egy emberibb pillanatban, mert a legszörnyűbbeket nem örökítették meg. És ezeken a nagy képeken meghatóan élő a kék szemű, szőke, bajuszos, bizakodó tekintetű katona, a mi dédapánk, a mai legidősebbek nagyapja, aki talán soha haza nem tért, árváira hagyva az élet folytatását.
![](https://cdn.feol.hu/2021/09/fdqQmsgDl5dMXQFkNa4eMCf8FGC-lrNIVHlQ-1moXMQ/fill/6720/4480/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50LzcyNjEwMGE5NmJiZTQxMWFhZjQ4NGIxMzc1ZGEzNjkz.jpg)
Fotó: Nagy Norbert / Fejér Megyei Hírlap
A szerzőpáros fegyelmezett dokumentációja szerint az első világháború lágereibe, táboraiba 7 millió 300 ezer katona került! Az antant seregeiből 3,3 millió katona, a központi hatalmak haderejéből négymillió fogoly raboskodott a szögesdrótok mögött, szinte minden „oldalon” embertelen körülmények között. A cári Oroszország fogolytáborainak 2 millió 110 ezer osztrák–magyar monarchiabéli egyenruhásából 500-600 ezer fő volt magyar. Margittai Gábor és Major Anita beszédes nevet választva alapították meg Külső Magyarok Kft.-jüket, s aktívan kutatják a magyar történelem e fehér foltját, a hadifogoly-históriákat. E kiállításukon is ember- és sorsközpontúan tárják fel a történteket, arccal, névvel még személyesebbé téve a száz év múltán is érzelmeket lobbantó egyéni sorsok megidézésével.