2 órája
Ünnep: Szent István öt nappal korábbi időpontot jelölt meg
Magyarországon augusztus 20. napja az államalapítás és államalapító Szent István király emlékének nemzeti ünnepe.
Az államalapító Szent István fekete svéd gránitlemezekkel burkolt lovasszobra Sidló Ferenc alkotása.
Fotó: Forrás: Székesfehérvár honlapja
A magyar nemzet és az állam szempontjából talán a legfontosabb ünnepünk augusztus huszadika. Akár jelent ez valamit nekünk, és személyesen is átérezzük az ünnep üzenetét, így méltósággal ünnepeljük, akár nem, – és csak egy hosszú hétvégés bulikavalkádként tekintünk rá, kirakodóvásárral és búcsúval körítve – tagadhatatlan tény, hogy nemzetünk meghatározó pillanatáról van szó. Persze a dátum kérdésével, nemsokára külön is foglalkozunk majd, igen izgalmas megközelítésből, de most maradjunk egy kicsit az ünnep valóságánál. Egy olyan Európában, és annak közepén, – mondhatnánk a szívében – próbáljuk a keresztény államalapítást ünnepelni, ahol jelenleg éppen ezt az identitást igyekeznek hatalmas erővel szétverni. Abban a furcsa helyzetben vagyunk, hogy a keresztény Európához való csatlakozásunk ünnepét, a kereszténységet lassan minden porcikájában tagadó Európában kell megünnepelni, így ha komolyan vesszük az ünnepet, és nem a kirakodóvásár forgatagában szédülünk el, be kell hogy lássuk, igencsak szomorú a helyzet. Európát jelenleg, különböző érdekek mentén ugyan, de egyértelműen átalakítani készül egy erő, nehéz lenne meghatározni vagy éppen megfogalmazni ezt az erőt röviden, de a szeretett kontinensünkre való pusztító hatását testközelből láthatjuk: migráció, háború, káosz, válság. Nem szeretnék ünneprontó lenni, – hiszen a mi ünnepünk úgy tűnik lassan tényleg csak a mi ünnepünk marad – de Európa vagy újra felfedezi keresztény gyökérzetét és belőle fakadó értékeit, vagy Robert Schuman luxemburgi születésű, német–francia kereszténydemokrata politikus az utóbbi években többször idézett kijelentése válik valóra: „Európa vagy keresztény lesz, vagy nem lesz!” A nehéz szívvel megírt mondatok után pedig, jöjjön egy gyűjtés az ünnepre vonatkozó érdekességekből:
Talán kevesen tudják, de!
Szent István augusztus 15-ét, Nagyboldogasszony napját avatta ünneppé, ugyanis erre a napra hívta össze Székesfehérvárra a királyi tanácsot és tartott törvénynapot, élete végén ezen a napon ajánlotta fel az országot Szűz Máriának, majd 1038-ban ezen a napon halt meg. Az ünnep dátumát Szent László király tette át augusztus 20-ára, mert 1083-ban VII. Gergely pápa hozzájárulásával ekkor emeltették oltárra I. István relikviáit a székesfehérvári bazilikában, ami szentté avatásával volt egyenértékű.
Mária Terézia is ünnepelt!
I. Nagy Lajos uralkodásától kezdve augusztus 20-a egyházi ünnepként élt tovább. Mária Terézia a naptárakba is felvétette nemzeti ünnepként, továbbá Budára hozatta István kézfejereklyéjét, a Szent Jobbot, amelyet minden év augusztus 20-án körmenetben vittek végig a városon.
Volt amikor betiltották!
Az 1848-as szabadságharc leverése után betiltották az ünnepet, hiszen Szent István a független magyar állam jelképe volt. 1860-ban ünnepelhették ismét, ami valóságos nemzeti tüntetéssé vált. Az 1867-es kiegyezés után a nap visszanyerte régi fényét. 1891-ben Ferenc József az ipari munkások számára is munkaszüneti nappá nyilvánította, 1895-ben pedig a belügyminiszter rendeletére címeres zászlókat tűztek ki a középületekre augusztus 20-án. A két világháború között az ünnep eszméje kiegészült a Szent István-i, azaz a Trianon előtti Magyarország visszaállítására való emlékeztetéssel, 1945–47 között pedig csak egyházi ünnepként engedélyezték.
Az alkotmány ünnepe is
Augusztus 20-át 1949 és 1989 között a Magyar Népköztársaság alkotmányának napjaként ünnepelték, miután az alkotmány hatályba lépését 1949. augusztus 20-ra időzítették. Az Országgyűlés 1991. évi VIII. törvény kihirdetésével augusztus 20-át hivatalos állami ünneppé nyilvánította, amelyet a 2012-ben hatályba lépett Alaptörvény is megerősítette. A hagyományoknak megfelelően, az ünnep elmaradhatatlan része Magyarország lobogójának felvonása, a honvédtisztek avatása a Kossuth téren, az esti tűzijáték a Duna-parton, valamint az új kenyér és az ország tortájának megkóstolása.