2020.10.18. 15:30
Színházba járni érdemes – Megnéztük a Boeing, Boeing – Leszállás Párizsbant
Egy héttel ezelőtt tartotta 2020–21-es évadának első premierjét a Vörösmarty Színház.
Sághy Tamás mint Bernard jól kifogta Jacqueline-t, akit Ladányi Júlia testesít meg
Fotó: Nagy Norbert / Fejér Megyei Hírlap
Boeing, Boeing – Leszállás Párizsban; az általunk látott október 11-i előadás végén, bár a taps hosszú volt, s hamar vas, a játszók, meghajlás közben nem fogták meg egymás kezét. Kerülték a testi kontaktust, talán a nézők iránti szolidaritásból. Hiszen Marc Camoletti vígjátékában (Hamvai Kornél fordítása) szó sincs a testi kontaktus kerüléséről, ellenkezőleg. „A szerelmi jelenetek pedig / felcsigázzák a kedvemet.”
A közönség maszkban ülve nézte-nevette végig a kétfelvonásos előadást, előtte hosszú sorban várt a belépésre: testhőmérsékletet mért egy gép az ajtóban.
No, de állj, ne tovább! Szabad-e szólni egy előadás megszületésének körülményeiről, ha magáról az előadásról írunk? Számít-e, hogy rossz/jó napja volt a primadonnának, a súgónak? Mérlegre kell-e tenni, hogy vajon azért szép/csúnya a díszletdarab kanapé, mert éppen sok/kevés pénz jutott rá? Számít-e, hogy rövid volt a próbaidőszak, mert holmi világjárvány bekavart?
![](https://cdn.feol.hu/2021/09/oyAPcH93caFSvFL3C6Fv4ztNPqw3p2paE02Zio6A7rY/fill/2560/1707/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2M4MTVjZmJmYzg0YTRhNWM5YzYxOTMyMzE2YjU4MDNl.jpg)
Fotó: Nagy Norbert / Fejér Megyei Hírlap
Ismeretes, hogy a Vörösmarty Színház előző évada félbeszakadt, a szeptemberre tervezett ambiciózus vállalkozás, a madáchi ötletet továbbgörgető Az ember tragédiája 2.0 bemutatója – megint a vírus – elhalasztódott. Októberre fordulva kellett, nagyon kellett, hogy előadás legyen. Kellett a nézőnek, a színészeknek, a színháznak, mindenkinek. „Az ember néha egy színházba (!) vágyik, / ha az egész élet az idegzetére mászik. / Rám fér már a színház (!) nagyon, / hogy ki ne ugorjak az ablakon.”
Ehhez választott a színház művészeti vezetése darabot, rendezőt, színészeket. Az eredetileg későbbre tervezett légies Camoletti-vígjáték került előbbre, s nem vendég-, hanem házon belüli rendezővel, sőt Bagó Bertalan nemcsak a színrevitelért, de a látványért is maga felelt.
Az alaphelyzet: Bernard (Sághy Tamás testesíti meg) sztárépítész, zsebében vannak a politikusok. Mármint okostelefonjában a számuk. Lakásának ablakából a pompás kilátást az Eiffel-torony támogatja. Posztmodern festmények lógnak nappalija falain a képszegekről.
![](https://cdn.feol.hu/2021/09/zQx03xllWTcPTGxb2jFswnnkQfhi1JLLI0PIr3DS1NY/fill/2560/1707/no/1/aHR0cHM6Ly9jbXNjZG4uYXBwLmNvbnRlbnQucHJpdmF0ZS9jb250ZW50L2UyYTdiNTc5YWEwMTQ3MDM5YzMyMGUyZmQ1OTdlMzZi.jpg)
Fotó: Nagy Norbert / Fejér Megyei Hírlap
Van e géniusznak házsártos házvezetőnője (Varga Mária alakítja Berthát), meg szép menyasszonyai, három. Egy angol (Janet – Kiss Diána Magdolna), francia (Jacqueline – Ladányi Júlia) és olasz (Judith – Varga Lili). S van egy felbukkanó régi ismerőse (Robert – Egyed Attila). Ennek a Robertnek olyan jó háttérsztorija van, hogy nincs szívünk előre elmondani, nézzék meg az előadást!
Nőből is megárt a sok: ebből ered a kalamajka, a bonyodalom. Az előadás végére kiderül, hogy ki derül. Csókcsaták, replikák, kicsi hallucináció, összetévesztések, félreértések, trükkök, gyorsuló játéktempó, derűs bohóckodás, minden megvan. Az előadást látva egyértelmű: a színház művészeti vezetésének elgondolása működött, a nézők nevettek, s nemcsak a bajszuk, de a maszkok alatt is. Nem született megkerülhetetlen, kultikus, de létrejött egy profi előadás. A mesterségbeli tudás hozta létre, a színészeké és a rendezőé. Príma munka.
"Boeing, Boeing - Leszállás Párizsban" a Vörösmarty Színházban
Van a KFT együttesnek a Siker, pénz, csillogás című dala, no, abból idéztünk párszor, még ha itt-ott parafrazeálva is, vagyis átköltve, kedvünkre szabva. Hiszen abban filmszínházról van szó, moziról, ahol kukorica pattog, esetünkben viszont színházról, Thalia művészetéről. A dal refrénje is ideillik: „Siker, pénz, csillogás, ez az álmom. / Színházba (!) járni érdemes.” Ahogy a dalszöveg vége is stimmel: „Ülünk a széken és bámuljuk e szépet (!), / előttünk pereg egy elvarázsolt élet. / És amikor véget ér, / jót szórakoztunk a pénzünkért. / Ó-ó-ó-ó-ó!”